Шиповете на тази маска могат да пронижат човешкия мозък.
Обаче не могат да навредят на нашите заради безсмъртието ни.
Нужна ни е повече мощ.
Какво е това?
Наричат го Червения камък на Ейша, рядко срещан красив скъпоценен камък.
Пречупва светлината милиарди пъти,
правейки я силна и чиста.
Силата му е чудотворна.
Но не е достатъчна!
Това дребно камъче не зарежда шиповете с достатъчно сила.
За да завършим нашата маска, ние се нуждаем
от безупречен Червен камък. Нуждаем се от Суперейша.
Сдобием ли се с него, ще надвием слънцето
и ще достигнем истинския връх на еволюцията.
Маските са измислени от най-интелигентния сред тях - Карс.
Карс и другите прекосили Атлантическия океан
в търсене на Суперейша. Сузи Кю.
Нося ви го, г-жо Лиса Лиса. - Благодаря ти.
В ръката си държа безупречния и истински кристал.
Суперейша!
У вас е Червения камък на Ейша?!
Колонените изтребили хамон воините,
обаче не успели да вземат този камък и сега аз съм неговият пазител.
Сизър, разбирам как се чувстваш.
Каменните маски са погубили дядовците ни
заедно с много други хора. А ние се срещнахме със създателя им Карс.
Счупи го! Счупи Червения камък! Ще им разклатим здравенцето!
Не мога да го направя. - Как така?
Една легенда гласи, че те не могат да бъдат надвити без Камъка.
Какво значи това? - Не зная.
Но съм длъжна да изпълня дълга си.
Джо-Джо, Сизър,
време е за последното ви изпитание. - Последно изпитание?
Сизър, ти ще трябва да победиш Месина,
а ти Логинс, Джо-Джо.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО
От дълбините безмълвни
Колонените се пробуждат от съня си вековен.
Кръв поаленяла
храбреците да се надигнат призовава.
Ако наследената любов нарича се съдба,
тогава още една стъпка предприеми с искрящи от радост очи.
Мрака заблуди, в миг го избегни...
Острието отбегни, открий пролука и удар нанеси.
Изпитаната увереност пътя към бъдещето разкрива.
Като кървава стихия, нагорещена като камък окървавен,
съдбата е вписана в кръвта ти.
Надигат се у теб сега нестихващите връзки на честта.
Здраво ги грабни!
Глава 17 "ЗАДЪЛБОЧЕНИЯТ ПЛАН!"
Готов ли си, Сизър? - Повече от готов!
Съмва се. А на разсъмване е най-тъмно.
Къде е учителят Логинс, дявол го взел?
Трябва да си отварям очите. Имам да му връщам.
Това наставник Логинс ли е?
Ужас! Нещо не е в ред! Наставник Логинс!
Мъртъв е!
Ейсидиси!
Домъкнал си си задника до този остров във Венеция.
Като си помисли човек, че жената с Камъка е на съседния остров.
Белите му дробове са били изтръгнати.
Те са жизненоважни за майсторите по хамон.
Сигурно е бил един светкавичен ритник.
Тираничният Логинс.
Крещеше ми цели три седмици. Мразех те, честно да ти кажа.
Мислех, че най-сетне ще мога да ти го върна за всичко.
Ама наблюдавай ме отгоре, наставнико.
И виж плодовете от твоето мъчение!
Ало, Ейсидиси!
Шест дена по-рано е,
ама ще взема сега антидота от носа ти!
Разкарай се. Нямам време за тебе.
Време ли чух? Разполагаш с повече от мен!
Ама че остър поглед. Изглеждаш ми поумнял.
Само че хората, които ми хвърлят такива погледи,
не живеят дълго.
Ще ти повторя още веднъж. Разкарай се!
Докосни ме и ще те разполовя на две!
Накарай ме!
Виж ти... - Е? Не ти се получава ли?
Мърдам се само когато кучешко говно се изпречи на пътя ми.
Неговият хамон пронизва кожата ми!
Постигнал е забележителни резултати едва за три седмици.
Само че!
Изненадах се от напредъка ти.
Но имаш още много хляб да ядеш, докато ме задминеш!
Срещал съм и поглъщал безчет майстори по хамон преди 2000 години!
Ако извия и ти счупя пръста, няма пак да го използваш!
Така например!
Чатна ли се вече? Около ръката ти е омотана фина копринена нишка.
Напоена е в растително масло, за да е добър проводник на хамон!
Исках да я омотая около врата ти, но шанс не ми даде!
Как успя да го направиш?
Това е... - Малко е жестоко за вкуса ми,
но първата точка е за мен и моя наставник,
Ейсидиси!
Преди 2500 г. Сун Дзъ написал следното в книгата си "Изкуството на войната":
"Победата е решена още преди битката да започне."
Тоест да измислиш стратегии,
докато противникът ти витае в облаците.
Често кръшвах от даскало, но баба Ерина се погрижи
да изуча историята.
Може дълго да си живял, ама в схемите си глупак и половина!
На ти!
Негодник!
Ядоса ли се? Разстрои те, че ти изпарих ръката?
Разстройвай се, защото съм по-бесен и от теб!
Три седмици не съм спал заради твоя пръстен!
Прекалено е!
Това е прекалено!
Какво става? Той реве!
Мислех си, че ще побеснее, но това не го очаквах.
Отврат. Тръшка се като дете!
Ръчичката ми!
Да се беше ядосал.
Трябва бързо да го довърша!
Ах, олекна ми. Бързо си изпускам нервите,
та плача, за да се успокоя.
Спомена Сун Дзъ, нали? И него го познавам.
Много отдавна посетих Китай.
"Войната е базирана на заблудата." Битката се основава на нея.
Разгневяваш враговете си, за да допуснат грешки.
Това си замислил, нали? Мен няма да изиграеш.
Но, Джо-Джо, наистина съм изумен от напредъка ти.
Възхищавам се на твоя хамон.
Копнеех за достоен съперник.
Какво му правиш с ръката?
Малко е кльощавичка, но ще наедрее с времето.
Какво му има на тоя? Преди минута цивреше като бебе!
Джо-Джо, мисля, че те стреснах. Признай си, че се боиш от мен!
Не мога да го разчета!
Винаги съм разчитал противниците си и съм използвал чувствата им срещу тях.
Обаче характерът на Ейсидиси ми е пълна мъгла.
Сякаш мен ме разгадават!
Какво става с тялото на Логинс?
Горещо!
Тялото му ври! Какво става?
Температурата на животните се покачва,
когато се движат или се борят с болест.
Мога да загрявам кръвта си до 500°C и да я изхвърлям от тялото си.
Пратих врящата си кръв в него, когато откъснах ръката му.
Уам манипулира вятъра с Божествената си буря.
Аз съм господар на огъня. Топлината е мой слуга!
Смайваща е силата ти да унищожиш напълно едно човешко тяло,
но ми е ясно, че с това само ме сплашваш!
На ти! Летящи топки!
Моят хамон далеч не е като преди месец!
Наистина съм те стреснал.
Емоциите ти те подведоха да атакуваш прекалено рано и безразсъдно, Джо-Джо.
Вените ми ще инжектират вряща кръв в главата ти
и ще я направи на яхния!
Затова ме наричат Изгарящия крал!
Джо-Джо...
Ето ти, Сизър! - "Мехурен порой!"
Спри! Достатъчно.
Ако продължим битката, и двамата ще загинем.
Всъщност, допускам че аз ще съм загубилият.
Макар че съм тренирал 10 години повече от теб,
твоят хамон изгори космите на дясната ми ръка.
Засрами ме като стой, та гледай.
Премина успешно последното си изпитание.
По си заинтересуван от изпита на мързеливия си приятел?
Станах толкова силен,
понеже не исках Джо-Джо да ме изпревари.
И двамата ще оцелеем в предстоящата ни битка.
Джо-Джо може да изглежда мързелив и безсрамен,
но дълбоко в себе си е добър човек.
Трудно си намираш приятели, но наистина обичаш
истинските си такива. - Това е...
Ейсидиси!
Хитър начин да ги отбегнеш.
Маската ме предпази, но...
Пари, пари!
Що за кръв!
Мамка му! Най-сетне секси устните ми да излязат на въздух,
а ти ги опърли, кучи син гаден! - Джо-Джо, на пръв поглед
правиш остроумни закачки, но всъщност мислиш план, нали?
Пребледня, Джо-Джо!
Познах ли? В десятката ли уцелих?
Следващият ми план...
Май пак ще да е с нишката.
Ще се правя, че уж отбягвам атаките му, но през това време
ще омотая тайно шиповете.
Щом влезе в мрежата, ще го омотая
и ще го довърша с хамон!
Тоя смях не ми харесва.
Нима е разбрал какво кроя?
Не, няма как!
Ето го и Затвора на Изгарящия крал!
Колко още ще можеш да отбягваш атаките ми?
Май най-сетне се чатна защо шапката ми се смалява.
Заплете се в мрежата ми!
Шапката ми е 100% вълна. Идеален проводник за хамон.
За какво се усмихваш?
А сега ще кажеш: "Ще изтрия тая мазна усмивка от лицето ти!"
Ще изтрия тая мазна усмивка от лицето ти!
Но това е моят номер!
Мрежа ли? Я се огледай!
Аз изплитам мрежа!
През цялото време знаех какво кроиш!
Джо-Джо, сам го каза.
"Победата е решена още преди битката да започне.", нали?
Именно, именно.
Именно, именно, именно!
Много прав беше!
Само че моята стратегия надхитри твоята и ми осигури победата!
Вените ми пробиха нови дупки в теб
и сега ще ги напълня с врящата ми кръв.
Ще изглеждаш като красива торта за рожден ден!
Обречен е! Няма да успее! - Сизър!
От това, което виждам, предполагам Логинс е мъртъв.
Ако Джо-Джо загуби, Ейсидиси ще погне нас.
Джо-Джо е твърде далеч, за да му се притечем на помощ.
Знам, че е трудно, но трябва да помислим за Лиса Лиса и Камъка.
Хайде, да се приготвим за сблъсъка ни с него.
Джо-Джо...
Дай да чуя отчаяните ти викове, Джо-Джо!
Държа живота ти в ръцете си, а ти се хилиш?
Да не би страхът да те е подлудил? - Виж сега...
Онова беше победоносен смях, затова съм кръстосал ръце и затворил очи.
Днес губиш, понеже си проспал 2000 години.
Аз ли губя?!
О, не схващаш ли? Не затопляш ли накъде биех?
Не разбираш ли, че вече загуби?
Каза, че си ме надхитрил, но аз се оказах по-хитър!
Човечеството е напредвало лека-полека през тези 2000 г.
През 18 и 19 век
фокусничеството станало развлечение.
И по една случайност са ми присърце!
Но аз срязах тези нишки! Как са още цели?
Аплодисменти за номера с въжето!
Заложих капана си така, че дори нишката да се среже да е здрава.
Прерязването на тези части остава бялата нишка цяла.
Прост фокус!
Сега ще кажеш: "Вените ми са по-бързи
от жалкия ти хамон!"
Вените ми са по-бързи от жалкия ти хамон!
Я усети пулсирането на моя хамон овърдрайв!
Аз не мога да...
Ти си прост човек...
Аз съм висше същество!
Не мога да загубя!
Как смееш да ми го причиняваш?!
Тялото на Ейсидиси изпуска някаква енергия!
Да не би да е енергията от хилядолетия живот?
Изчезни! Заедно със силата,
която си откраднал от хиляди невинни!
Наставнико, благодаря ви за всичките ви мъчения.
Грацие, Логинс!
Сантана се превърна в камък и прикри смъртта си.
Но на Ейсидиси дори костите му бяха унищожени.
Не се връзва нещо.
Може би защото моят хамон е станал по-силен.
Вече е мъртъв и взех един от антидотите.
Сигурно понеже му висеше на носа течността ми мяза на сопол.
Налага се да го изпия.
Екстра! Мисля, че подейства.
Пръстенът около трахеята ми изчезна.
А сега да се връщам при Сизър и Лиса Лиса.
Раменете ми се схванаха
от толкова много мислене.
ШЕСТ ДНИ ДО РАЗТВАРЯНЕТО НА ПРЪСТЕНА ОКОЛО СЪРЦЕТО НА ДЖО-ДЖО.
Следва продължение...
Превод: asimilator Редакция: pikapika3
Повторна редакция и оформление на текста: KoP3Le7o
Какво ще кажете за бялата? - Изчакай докато преминем границата.
Но тази много ми харесва.
Ще ги изтрепя. - Коя да избера?
Не мога да я фрасна!
Глава 18 "Отмъщението на фон Строхайм".